Amato (Olaszország)
Amato | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Calabria | ||
Megye | Catanzaro (CZ) | ||
Védőszent | Paolai Szent Ferenc | ||
Irányítószám | 88040 | ||
Körzethívószám | 0961 | ||
Forgalmi rendszám | CZ | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 793 fő (2023. jan. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 41,8 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 480 m | ||
Terület | 21 km² | ||
Időzóna | CET (UTC+01:00) | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Elhelyezkedése Catanzaro térképén | |||
Amato weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Amato témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Amato község (comune) Calabria régiójában, Catanzaro megyében.
Fekvése
[szerkesztés]A megye központi részén fekszik. Határai: Marcellinara, Miglierina, Pianopoli és Serrastretta.
Története
[szerkesztés]Amato egyike Calabria legrégebbi településeinek. Arisztotelész Portus Amati Fluminis (Amato folyó kikötője) néven említi, míg idősebb Plinius Sinus Lamentinus név alatt. A mai város elődje Lamentia volt, egyike az ókori Bruttium városainak egyike. Az i. e. 8-7 században görög telepesek fennhatósága alá került és Magna Graecia egyik városállama lett. A pürrhoszi háború ideje alatt Tarentum városát támogatta Rómával szemben. A háború után a város a rómaiak fennhatósága alá került. A második pun háború idején lakosai szintén Róma ellen harcoltak, ezúttal Hannibál karthágói seregeinek oldalán. A háború utáni századokból nagyon kevés régészeti lelet maradt fent, valószínűleg a rómaiak, a többi calabriai városhoz hasonlóan felégették. A Nyugatrómai Birodalom bukása után előbb az osztrogótok, majd a bizánciak fennhatósága alá került. A 11. század elején a normann Szicíliai Királyság része lett. A 15. századtól kezdődően a település és környéke nemesi családok birtoka lett. 1806-ban lett önálló község, amikor a Nápolyi Királyságban felszámolták a feudalizmust.
Népessége
[szerkesztés]A népesség számának alakulása:
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/hu/timeline/jumrx8xcfox8ucf1xrf877iz2fayv7o.png)
Főbb látnivalói
[szerkesztés]- Paolai Szent Ferenc (a város védőszentje) 1966-ban épült szobra
Jegyzetek
[szerkesztés]Források
[szerkesztés]- Rotter, Ekkehart. Kalabrien, Basilikata. Dumont Reiseverlag, Ostfildern (2009). ISBN 978-3770155415
- Blanchard, Paul. Southern Italy (angol nyelven). London: Somerset Books Company (2007). ISBN 9781905131181
- Comuni-Italiani
- Italy World Club